# Arbeta med data

## Filformat som stöds

För närvarande stöder Kst ASCII-textfiler, BOOMERANG postfiler och BLAST dirfile-filer som datakällor, samt PIOLib- och FITS-filer med lämpliga bibliotek. Det här avsnittet beskriver grundläggande begrepp för datakällor som är gemensamma för alla filtyper, och specifika detaljer för ASCII- och BLAST dirfile-filer.

### Begrepp för datakällor

En datakälla i &kst; är helt enkelt en datafil som stöds. Följande begrepp är viktiga för att förstå hur &kst; arbetar med olika datakällor. Viss terminologi introduceras också i avsnittet.

#### Samplingar

En sampling anses vara den grundläggande enheten med avseende på datafiler. Varje sampling består av ett datavärde i filen. Observera dock att en sampling kanske inte motsvarar ett värde i en datavektor i &kst;, beroende på begreppet poster.

#### Fält

Ett fält motsvarar oftast en vektor i &kst;. En kolumn i en ASCII-datafil anses till exempel vara ett fält. Varje fält kan ha ett explicit eller implicit namn. Läsare av datakällor tillhandahåller funktioner för att läsa och hämta fält och fältnamn.

#### Poster

En post motsvarar ett fast antal samplingar, och varje fält i en datafil kan ha sin eget antal samplingar per post. Storleken på en datafil mäts i antal poster den innehåller. I de flesta fall är antalet samplingar per post 1, men för vissa datafiler kan det finnas flera samplingar per post. I illustrationen nedan visas de tre första posterna i en tänkt datafil. I den här speciella datafilen har fält 1 förhållandet 5 samplingar per post, fält 2 har förhållandet 2 samplingar per post, fält 3 har förhållandet 3 samplingar per post och fält 4 har förhållandet 1 sampling per post.

Beroende på specifika inställningar för datavektorer i &kst;, kan data från filer läsas som poster istället för samplingar, där antingen den första samplingen i en post eller medelvärdet av alla samplingar i en post motsvarar postens värde.

#### INDEX-fält

Vissa datafiler kanske inte har ett fält som representerar X-axeln i ett diagram. &kst; skapar implicit ett INDEX-fält för alla datakällor. INDEX-fältet innehåller helt enkelt heltal från 0 till N-1, där N är antal rader i datafilen.

### ASCII-indatafiler

Det enklaste indatafilformatet är ASCII-textfiler. Dessa filer kan oftast läsas av människor och kan enkelt skapas för hand eller med enkla skript om så önskas. Det följande är ett exempel på en ASCII-indatafil:

    112.5 3776 428
    187.5 5380 429
    262.5 5245 345
    337.5 2942 184
    412.5 1861 119
    487.5 2424 138
    567.5 2520 162
    637.5 1868 144
    712.5 1736 211
    787.5 1736 211
    862.5 2172 292
    937.5 1174 377
    1000.5 499 623

Varje kolumn i filen representerar ett fält, medan varje rad representerar en post. Kolumner åtskiljs med tabulatorer eller mellanslag, och rader åtskiljs med returtecken. Observera att beroende på sin struktur, kan inte ASCII-filer ha flera samplingar per post. Dessutom, eftersom kolumnerna inte har rubriker, tilldelas fältnamn av &kst; baserat på kolumnernas ordning (kolumnen längst till vänster har fältnamnet `1`).

Kommentarrader i ASCII-filer börjar med ett av tecknen i uppsättningen `{#, !, /, ;, c}`. Alla kommentarrader och tomma rader ignoreras av &kst;. Giltiga tal omfattar de med decimaler, minustecken eller `e` för att ange vetenskaplig notation. Ogitliga tal (som engelska ord) ersätts med 0 av &kst;.

### BLAST dirfile-filer

Datakällorna med BLAST dirfile-filer är i själva verket kataloger med filer. Varje katalog representerar en datakälla, och varje fil i katalogen, med undantag för en fil som heter `format`, representerar ett enstaka fält. FIlen som heter `format` listar varje fält och dess egenskaper. Nedan visas ett exempel på en sådan fil:

    scount RAW f 1
    fcount RAW f 20
    sine RAW f 20
    ssine RAW f 1
    cos RAW f 20

I det här exemplet är `scount`, `fcount`, `sine`, `ssine` och `cos` fältnamn. `RAW` anger att filen är skriven med obehandlat format, och det sista talet på varje rad är antal samplingar per post.

När en BLAST dirfile-fil väljes för användning i &kst; ska katalogen som innehåller fältfilerna väljas. &kst; letar automatiskt efter filen `format`, om den finns, för att ta reda på fälten och deras egenskaper.

## Dataguiden

Dataguiden tillhandahåller ett snabbt och enkelt sätt att skapa vektorer, kurvor, effektspektra och diagram i &kst; från datafiler. För att starta guiden, välj Dataguide... i menyn Data. Du blir tillfrågad om att välja en datakälla. Bläddra till en giltig datafil (eller skriv in sökvägen till datafilen) och klicka Nästa. Följande fönster visas.

Dataguidens andra skärm Dataguidens andra skärm

Välj fälten du vill importera till &kst;. Du kan filtrera listan med fält genom att skriva in en sträng som matchar (jokertecken som `*` stöds) i textrutan ovanför listan.

Avdelningen Dataintervall används för att ange dataintervallet som ska läsas för de valda vektorerna i indatafilen. Följande beskrivning förutsätter kännedom om poster. För en detaljerad beskrivning av begreppet, se Filformat.

Startpost, Räkna från slutet, Antal poster och Läs till slutet

- Genom att använda de här fyra inställningarna, kan nedre och övre gräns för dataintervallet anges. För att till exempel läsa från post 10 till 900, skriv in `10` för Startpost och `890` för Antal poster. För att läsa från post 500 till filens slut, skriv in `500` för Startpost och markera alternativet Läs till slutet. För att bara läsa de 450 sista posterna från filen, markera alternativet Räkna från slutet och skriv in `450` för Antal poster. Kombinationerna som används i de två föregående exemplen är ofta användbara för att läsa data från en fil som uppdateras i realtid. Efterföljande tillägg i filen läses, vilket gör att tillhörande vektorer också uppdateras.

Läs en sampling per N poster och Lågpassfilter först

- Förutom nedre och övre gräns för dataintervallet, kan samplingarna som ska läsas från det valda intervallet anges. Om Läs en sampling per N poster (där N är det angivna värdet) inte är markerad, läses alla samplingar i det valda intervallet. Som alternativ, kan poster i datafilen hoppas över genom att markera Läs en sampling per N poster. Värdet på den sampling som används för att representera en post beror på om Lågpassfilter först markeras. Om Lågpassfilter först inte är markerat, är värdet samma som första samplingen i posten. Om Lågpassfilter först är markerat, är värdet medelvärdet av alla samplingar i den speciella posten.

Inställningar av effektspektrum och X-axel kan anges inne i avdelningen Diagramtyper. Inställningarna beskrivs nedan:

X-Y, Effektspektrum och X-Y och effektspektrum

- Välj om bara effektspektrum ska ritas upp, bara data (X-Y), eller båda. Om effektspektrum väljes för uppritning, blir ytterligare inställningar i avdelningen tillgängliga.

X-axelvektor

- Vektorn som ska användas som oberoende vektor för diagrammen. Du kan välja ett fält från datafilen, eller vektorn INDEX. Vektorn INDEX är helt enkelt en vektor som innehåller element från 0 till N-1, där N är antal poster i datafilen.

Avdelningen FFT-alternativ i dataguiden är bara tillgängligt om ett effektspektrum ska ritas upp. Definitionerna nedan förutsätter grundkunskap om effektspektrum. För ytterligare information, se Numerical Recipes in C: The Art of Scientific Computing, publicerad av Cambridge University Press.

Inflätat medelvärde och FFT-längd

- Effektspektrum definieras som kvadratroten av absolutvärdet av de inflätade Fouriertransformerna med längden `2^x`, där x är värdet som skrivs in i rutan FFT-längd. Genom att markera Inflätat medelvärde blir det möjligt att ange längden för den inflätade Fouriertransformen. Om Inflätat medelvärde inte markeras, avgör &kst; längden baserat på vektorns längd.

Vektorenheter och Samplingsenheter

- Enheterna som anges i textrutorna används med syftet att automatiskt skapa axeltexter för diagrammen.

Samplingsfrekvens

- Samplingsfrekvensen används för att skapa X-axeln i diagram med effektspektrum.

Appodisera

- Om det här alternativet markeras, appodiseras data med ett Hanning-fönster, för att reducera läckage från område till område.

Ta bort medelvärde

- Välj det här alternativet för att ta bort medelvärdet från markerad data (dvs. förflytta data så att medelvärdet är noll).

När du väl är nöjd med alla inställningar, klicka på Nästa för att gå vidare till nästa fönster. Välj eventuella filter som du vill behandla data med, och klicka på Nästa för att gå till det sista fönstret.

Dataguidens tredje skärm Dataguidens tredje skärm

Härifrån kan du ställa in allmänna diagraminställningar. De flesta inställningar är självklara. En kort överblick av varje avdelning ges nedan.

Kurvans stil

- Välj om bara datapunkter ska ritas upp, bara linjer som förbinder datapunkterna, eller båda. Normalt är linjer heldragna med vikten 0, och datapunkter markeras med kryss. Linje- och datapunktsfärger väljes så att kurvor med identiska färger minimeras. Observera att inställningarna av kurvans stil gäller både effektspektrum och XY-diagram.

Kurvans placering

- Välj diagrammen där de nya kurvorna ska placeras. Gå igenom fördelar kurvorna i diagrammen genom att cykliskt gå igenom diagrammen. Observera att inställningarna för kurvans placering gäller både effektspektrum och XY-diagram.

Skapa text

- Välj önskad text och förklaringar som ska placeras i diagrammen.

Diagramplacering

- Välj önskade fönster där de nya diagrammen ska placeras. Nya fönster kan skapas för diagrammen genom att välja I nytt fönster.

Så fort du är nöjd med alla inställningar, klicka på Slutför så skapas diagrammen.

## Datahanteringen

Datahanteringen tillhandahåller en central plats för att lägga till, ta bort och ändra alla dataobjekt som används i &kst;. Den kan kommas åt genom att välja Datahantering i menyn Data.

### Skapa nya dataobjekt

För att skapa ett nytt dataobjekt inne i datahanteringen, klicka på en av knapparna som finns under Ny. Ett nytt fönster visas, som gör det möjligt att ange alternativ och inställningar för dataobjektet.

Du kan också skapa nya kurvor genom att högerklicka på en vektor och välja Skapa kurva...

Eftersom du skapar ett nytt dataobjekt, kan du skriva in ett unikt namn som identifierar objektet. Det förvalda namnet kan också användas (om det är unikt).

Inställningarna för alla uppritningsbara dataobjekt har två gemensamma avdelningar: Utseende och Placering (bilder har bara avdelningen Placering). Dessa avdelningar beskrivs nedan. För dataspecifika inställningar, se Datatyper.

#### Utseende

Avdelningen Utseende låter dig ändra dataobjektets utseende när det ritas upp.

- Genom att klicka på knappen visas en färgvalsdialogruta, som kan användas för att ändra färg på både linjer och punkter.

Visa punkter

- Markeras kryssrutan så visas datapunkterna som används för att rita upp dataobjektet. Kombinationsrutan till höger gör det möjligt att ändra punkternas form.

Visa linjer

- Markeras kryssrutan så visas linjerna som sammanbinder datapunkterna i dataobjektet. Både linjens bredd och stil kan ändras.

#### Placering

Avdelningen Placering anger platsen för nya uppritningsbara dataobjekt.

Diagramfönster

- Ange fönstret där dataobjektet ska ritas upp. Du kan skapa ett nytt fönster genom att klicka på knappen Ny...

Placera i befintligt diagram, Placera i nytt diagram och Placera inte i något diagram

- Du kan välja om dataobjektet omedelbart ska placeras i ett nytt diagram eller i ett befintligt diagram. om Placera i nytt diagram markeras, kan du också välja att arrangera om diagrammens layout genom att markera Nytt rutnät och skriva in antal kolumner som ska användas för den nya layoutens rutnät.

När väl alla önskade inställningar för det nya dataobjektet har angivits, klicka på knappen Ok för att skapa det nya dataobjektet.

### Redigera och ta bort befintliga dataobjekt

För att redigera ett befintligt dataobjekt, markera det helt enkelt i datahanteringsfönstret och klicka på knappen Redigera. Inställningsfönstret för det markerade objektet visas. Fönstret är identiskt med det som visas då nya dataobjekt skapas (med undantag för att avdelningen Placering kanske saknas), så titta i Skapa nya dataobjekt för mer information om inställningarna och alternativen.

För att ta bort ett dataobjekt, markera det i datahanteringsfönstret och klicka på knappen Ta bort. Observera att posten i kolumnen Antal använda måste vara 0 innan objektet kan tas bort. Kolumnen Antal använda anger antal gånger som ett enskilt dataobjekt och dess delobjekt (om det finns några) används, antingen av andra dataobjekt eller av diagram. Nedan listas några konsekvenser av den här begränsningen, att komma ihåg vid försök att ta bort dataobjekt.

- Alla uppritningsbara objekt (kurvor, ekvationer, histogram, effektspektrum och bilder) måste tas bort från diagram innan de kan tas bort. Ett objekt kan tas bort från ett diagram genom att högerklicka på det i datahanteringsfönstret och välja önskat diagram i undermenyn Ta bort från diagram.

- Alla dataobjekt som använder en viss datavektor måste tas bort innan datavektorn kan tas bort.

- Alla delobjekt till ett överliggande dataobjekt måste vara oanvända innan det överliggande dataobjektet kan tas bort.

Efter en följd av borttagningar och borttagningar av uppritningsbara dataobjekt från diagram, kan du märka att det finns en mängd oanvända dataobjekt som visas i datahanteringen. För att snabbt ta bort objekten, kan du klicka på knappen Rensa.

## Datatyper

Det finns nio huvudtyper av dataobjekt i &kst;. Dataobjekt kan innehålla andra dataobjekt, som representeras av trädstrukturen som visas i datahanteringsfönstret. Följande diagram åskådliggör förhållandet mellan de olika datatyperna.

Datatyper i &kst;

Som syns i diagrammet ovan, är dataobjekten kurva, ekvation, histogram, effektspektrum och bilder de enda dataobjekt som är uppritningsbara. Alla dataobjekt (förutom vektorer) har möjlighet att använda vektorer, medan ekvationer, effektspektrum, händelser och insticksprogram alla innehåller slavvektorer.

Beskrivningar av varje datatyp tillhandahålls nedan, tillsammans med översikter av de inställningar och alternativ som är tillgängliga när varje typ av dataobjekt skapas eller redigeras. Inställningar som är gemensamma för nästan alla datatyper har utelämnats: Se Skapa nya dataobjekt för mer information.

### Vektorer

Vektorer är ett av de oftast använda dataobjekten i &kst;. Som namnet anger, är vektorer helt enkelt ordnade listor med tal. Oftast innehåller de X- eller Y-koordinaterna för en uppsättning datapunkter.

Eftersom vektorer potentiellt kan vara riktigt stora, är det en god idé att vara medveten om hur mycket minne som &kst; har avsatt för användning. Aktuellt tillgängligt minne visas i statusradens nedre högra hörn i &kst;s huvudfönster.

Om statusraden inte är tillgänglig, försäkra dig om att Visa statusrad är markerat i menyn Inställningar.

Det följande är en skärmbild av fönstret som visas när vektorer skapas eller redigeras. Förklaringar av inställningarna listas nedan.

Redigera vektorer Redigera vektorer

#### Parametrar för datavektor

Källfilen och fält att läsa kan anges med följande alternativ.

Filnamn

- Sökvägen till önskad datafil. Genom att klicka på knappen till höger visas ett filbläddrarfönster, som kan användas för att bläddra grafiskt till filen.

Fält eller kolumn

- Fältet eller kolumnen som en vektor ska skapas från.

#### Dataintervall

Den här avdelningen anger dataintervallet som ska användas i datavektorn från det valda fältet.

Startpost, Räkna från slutet, Antal poster och Läs till slutet

- Genom att använda de här fyra inställningarna, kan nedre och övre gräns för dataintervallet anges. För att till exempel läsa från post 10 till 900, skriv in `10` för Startpost och `890` för Antal poster. För att läsa från post 500 till filens slut, skriv in `500` för Startpost och markera alternativet Läs till slutet. För att bara läsa de 450 sista posterna från filen, markera alternativet Räkna från slutet och skriv in `450` för Antal poster. Kombinationerna som används i de två föregående exemplen är ofta användbara för att läsa data från en fil som uppdateras i realtid. Efterföljande tillägg i filen läses, vilket gör att tillhörande vektorer också uppdateras.

Läs en sampling per och Lågpassfilter först

- Förutom nedre och övre gräns för dataintervallet, kan samplingarna som ska läsas från det valda intervallet anges. Om Läs en sampling per inte är markerad, läses alla samplingar i det valda intervallet. Om Läs en sampling per är markerat, läses bara en sampling per `N` poster, där `N` är antalet som skrivs in i rutan till höger. Värdet på den sampling som används för att representera en post beror på om Lågpassfilter först markeras. Om Lågpassfilter först inte är markerat, är värdet samma som första samplingen i posten. Om Lågpassfilter först är markerat, är värdet medelvärdet av alla samplingar i den speciella posten.

### Kurvor

Kurvor används i huvudsak för att skapa uppritningsbara objekt från vektorer. Kurvor skapas av två vektorer, en X-axelvektor och en Y-axelvektor, som antas tillhandahålla en uppsättning datapunkter. Alltså kan en kurva ses som en uppsättning datapunkter och linjerna som förbinder dem (även om punkterna eller linjerna kanske inte är synliga i diagram).

Det följande är en skärmbild av fönstret som visas när kurvor skapas eller redigeras. Förklaringar av inställningarna listas nedan.

Redigera kurvor Redigera kurvor

#### Kurvans innehåll

Innehållet i kurvan kan ställas in i den här avdelningen.

X-axelvektor

- Vektorn att använda för den oberoende (horisontella) axeln.

Y-axelvektor

- Vektorn att använda för den beroende (vertikala) axeln.

+X-felstapel och +Y-felstapel

- Vektorerna som innehåller felvärden som motsvarar respektive X-axelvektor och Y-axelvektor. Vektorerna ska innehålla felstaplarnas storlek i samma ordning som datapunkterna.

Använd +`X/Y`-felstapel för -`X/Y`

- Om det här alternativet är markerat, ritas felstaplarna symmetriskt omkring datapunkten. För att rita asymmetriska felstaplar i X- eller Y-riktning, avmarkera rutan och välj en vektor för felstaplarnas längd under datapunkten i kombinationsrutan -`X/Y` felstapel.

-`X/Y`-felstapel

- Vektorn som ska användas för felstapeln under datapunkten. Se föregående stycke för mer information om att använda asymmetriska felstaplar.

### Ekvationer

Ett ekvationsdataobjekt består av ett matematiskt uttryck och en oberoende variabel. Uttrycket byggs upp genom att använda en kombination av skalärer, vektorer och operatorer, och representerar oftast den beroende variabelns värden. Den oberoende variabeln kan vara en befintlig vektor eller kan skapas när ekvationsobjektet skapas eller redigeras. Eftersom en ekvation i slutändan består av en uppsättning datapunkter, är ett ekvationsobjekt uppritningsbart.

Det följande är en skärmbild av fönstret som visas när ekvationer skapas eller redigeras. Förklaringar av inställningarna listas nedan.

Redigera ekvationer Redigera ekvationer

#### Ekvation

Det matematiska uttrycket som representerar den beroende variabeln kan ändras i den här avdelningen.

Operatorer

- En lista med tillgängliga operatorer. Genom att välja en operator i listan infogas den vid den nuvarande markörpositionen i textrutan Ekvation.

Vektorer

- En lista med nuvarande vektorobjekt i &kst;. Genom att välja en vektor i listan infogas den vid den nuvarande markörpositionen i textrutan Ekvation.

Skalärer

- En lista med tillgängliga skalärvärden. Listan består både av skalärvärden i nuvarande session i &kst;, samt några inbyggda konstanter. Genom att välja en skalär i listan infogas den vid den nuvarande markörpositionen i textrutan Ekvation.

Ekvation

- Det matematiska uttrycket som representerar den oberoende variabeln. Du kan skriva in det för hand in textrutan, eller du kan välja objekt att infoga med kombinationsrutan ovan.

#### Oberoende variabel

Den här avdelningen används för att ange källan till värdena för den oberoende variabeln.

Användning

- Välj det här alternativet för att använda en befintlig vektor som oberoende variabel. Välj en vektor i kombinationsrutan, eller skapa snabbt en ny genom att klicka på knappen till höger.

Interpolera till vektorn med högst upplösning

- Genom att välja det här alternativet interpoleras den valda vektorn till högsta möjliga antal samplingar.

Skapa

- Välj detta för att skapa en uppsättning värden att använda som oberoende variabel. Ange det lägsta värdet som ska skapas i fältet Från och det högsta värdet som ska skapas i fältet Till. Ställ in värdet Antal samplingar till antalet likformigt fördelade värden att skapa mellan det lägsta värdet och det högsta (inklusive).

### Histogram

Ett histogramdataobjekt representerar helt enkelt ett histogram av en viss vektor. Histogramobjekt kan ritas upp.

Det följande är en skärmbild av fönstret som visas när histogram skapas eller redigeras. Förklaringar av inställningarna listas nedan.

Redigera ekvationer Redigera ekvationer

#### Histogramegenskaper

Källvektorn, samt grundläggande histogramegenskaper kan ändras från den här avdelningen. Du kan antingen ange inställningarna för hand eller använda knappen Automatiska områden.

Datavektor

- Datavektorn som histogrammet ska skapas från. Även om en vektor krävs för att skapa ett histogram, behandlas vektorn som en oordnad mängd för syftet att skapa ett histogram.

Från och till

- Fältet Från innehåller vänstra gränsen för området längst till vänster i histogrammet. Fältet Till innehåller högra gränsen för området längst till höger i histogrammet.

Antal områden

- Skriv in totalt antal områden som ska användas i fältet Antal områden.

Automatiska områden

- Istället för att ange värden för Från, Till och Antal områden, kan du klicka på Automatiska områden för att automatiskt skapa värden för alla tre fälten baserat på de lägsta och högsta värdena, samt antal element som finns i källvektorn.

#### Normalisering av y-axeln

Den här avdelningen används för att ange typ av normalisering som används för histogrammets Y-axel.

Antal i området

- Genom att välja det här alternativet gör att Y-axeln motsvarar antal element i varje område.

Bråkdel i området

- Genom att välja det här alternativet gör att Y-axeln motsvarar bråkdelen av antal element i varje område av totalt antal element.

Procent i området

- Genom att välja det här alternativet gör att Y-axeln motsvarar procent av element (från det totala antalet element) i varje område.

Högsta område satt till 1.0

- Att välja det här alternativet gör att Y-axeln representerar antal element i varje område dividerat med antal element i det största området (området med störst antal element). Med andra ord normaliseras Y-axeln till 1,0.

### Effektspektrum

Ett dataobjekt med ett effektspektrum representerar effektspektrum för en vektor, definierat som kvadratroten av absolutvärdet av de inflätade Fouriertransformerna med längden `2^x`av vektorn, där x är värdet som skrivs in i rutan FFT-längd. Definitionerna nedan förutsätter grundkunskap om effektspektrum. För ytterligare information, se Numerical Recipes in C: The Art of Scientific Computing, publicerad av Cambridge University Press.

Fönstret Effektspektrum Fönstret Effektspektrum

#### Kurvans innehåll

Datavektorn, samt grundläggande egenskaper för effektspektrum kan ändras i den här avdelningen.

Datavektor

- Datavektorn att skapa effektspektrum från.

Inflätat medelvärde och FFT-längd

- Genom att markera Inflätat medelvärde blir det möjligt att ange längden för den inflätade Fouriertransformen. Längden anges som en tvåpotens. Om Inflätat medelvärde inte markeras, avgör &kst; längden baserat på vektorns längd.

Vektorenheter och Samplingsenheter

- Enheterna som anges i textrutorna används med syftet att automatiskt skapa axeltexter för diagrammen.

Samplingsfrekvens

- Samplingsfrekvensen används för att skapa X-axeln i diagram med effektspektrum.

Appodisera

- Om det här alternativet markeras, appodiseras data med ett Hanning-fönster, för att reducera läckage från område till område.

Ta bort medelvärde

- Välj det här alternativet för att ta bort medelvärdet från markerad data (dvs. förflytta data så att medelvärdet är noll).

### Insticksprogram

Ett dataobjekt för insticksprogram representerar ett insticksprogram i &kst;. Alla insticksprogram har ett gemensamnt format och visas som typen Insticksprogram i datahanteringen. För mer information om insticksprogram, se Insticksprogram och filter.

### Händelsebevakning

Ett dataobjekt för händelsebevakning representerar en instans av en händelsebevakning. För mer information om att bevaka händelser, se Händelsebevakning.

### Matriser

En matris representerar en uppsättning tredimensionella datapunkter (X, Y, Z) arrangerade i ett tvådimensionellt rutnät. Z-värden i matrisen hämtas från en vektor, och rutnätsstrukturen anges manuellt med dialogrutorna Redigera eller Ny matris. Beskrivningen nedan refererar till följande diagram som avbildar &kst;s matrisstruktur.

En skärmbild och förklaring av matrisdialogrutan följer.

Matrisfönster Matrisfönster

#### Vektorval

Z-vektor

- Datavektorn där Z-värden hämtas.

#### Rutnätsparametrar

X-minimum och Y-minimum

- Origo för matrisen anges av koordinaterna (X-minimum, Y-minimum). Platsen för origo representeras av en röd cirkel i ovanstående diagram.

X-stegstorlek och Y-stegstorlek

- Dessa två värden anger dimensionerna för varje rektangulär cell i matrisrutnätet. Alla celler i matrisen har identiska dimensioner.

Dimensioner och Använd maximal x-längd

- Skriv in antal steg för matrisens X-dimension, följt av antal steg för matrisens Y-dimension. Om Använd maximal x-längd är markerad, avgörs matrisens X-dimension baserat på vektorns längd och inmatad Y-dimension. Om alternativet är markerat och vektorns längd därefter ändras, uppdateras matrisens X-dimension i enlighet med det.

  Observera att minimalt tillåten Y-dimension är 1, medan minimalt tillåten X-dimension är 0.

### Bilder

Bilder är grafiska representationer av matriser. Bilder kan ritas upp som färgkartor, konturkartor eller både och.

Bildfönster Bildfönster

#### Matrisval

Matris

- Välj matrisen som används för bilden. Nya matriser kan skapas genom att klicka på knappen till höger.

#### Bildtyp

Färgkarta, Konturkarta och Färgkarta och konturkarta

- Välj typ av bild att rita upp. Genom att ändra det här valet aktiveras eller inaktiveras avdelningar av bilddialogrutan på lämpligt sätt.

#### Parametrar för färgkarta

En färgkarta representerar Z-värdet för varje cell i matrisen med en färg. Den här avdelningen är bara tillgänglig om Färgkarta eller Färgkarta och konturkarta är markerade under Bildtyp.

Färgpalett

- Välj färgpalett som ska användas för färgkartan. Normalt är två paletter lämpliga för färgkartor installerade av &kst;: Kst Grayscale 256 (en gråskalepalett med 256 färger) och Kst Spectrum 1021 (ett regnbågsspektrum med 1021 färger som går från blått till rött). Ytterligare paletter kan installeras genom att helt enkelt kopiera palettfiler som fungerar med GIMP till underkatalogen `colors` i användarens inställningskatalog (till exempel `/usr/share/config/colors/`). Observera att bilder som sparats med någon annan än den förvalda paletten kanske inte kan visas av andra &kst;-användare om de inte har paletten som krävs. I sådana fall används en förvald gråskalepalett istället.

Undre Z-tröskel, Övre Z-tröskel och Automatisk tröskel

- Skriv in undre och övre tröskel att använda för avbildning av färger. Palettfärger fördelas jämnt mellan Undre Z-tröskel och Övre Z-tröskel. Alla celler i den valda matrisen med Z-värden mindre än Undre Z-tröskel avbildas på den första färgen i paletten. Alla celler i den valda matrisen med Z-värden större än Övre Z-tröskel avbildas på den sista färgen i paletten. Genom att klicka på Automatisk tröskel fylls undre och övre tröskelvärden i med det minsta och största Z-värdet som hittas i den valda matrisen.

#### Parametrar för konturkarta

En konturkarta ritar en uppsättning linjer, där varje representerar ett visst Z-värde. Den här avdelningen är bara tillgänglig om Kontrurkarta eller Färgkarta och konturkarta är markerade under Bildtyp.

Antal konturnivåer

- Välj antalet konturnivåer att använda. Konturnivåerna fördelas jämnt mellan minsta och största Z-värde som finns i matrisen.

Färg

- Välj färg att använda för konturlinjerna. Genom att klicka på knappen visas en vanlig färgvalsdialogruta i &kde;.

Vikt och Använd variabel linjevikt

- Välj vikten, eller tjockleken hos konturlinjerna. Om Använd variabel linjevikt är markerat, ritas konturlinjer som representerar högre höjder tjockare än de som representerar lägre höjder. Använd försiktighet när det här alternativet väljes, eftersom bilder med hög konturlinjetäthet kan bli oläsbara.

## Menyn Data

Menyn Data ger snabb åtkomst till många funktioner som har med dataobjekt i &kst; att göra. De flesta menyfunktioner duplicerar funktioner som finns på andra ställen, därför ges bara kortfattade beskrivningar nedan.

Uppdatera

- Uppdaterar alla datavektorer från deras källfiler.

Dataguide...

- Visar Dataguiden.

Datahantering

- Visar Datahantering.

Ny/Nytt [dataobjekt]

- Visar motsvarande dialogruta för att skapa dataobjektet. Se Datatyper för beskrivningar av varje dialogruta.

Visa skalära värden

- Visar en dialogruta där värden på alla skalärer i den nuvarande sessionen i &kst; visas. Dialogrutan uppdateras dynamiskt om värdena ändras.

Visa vektorvärden

- Visar en dialogruta där värden på alla nuvarande vektorer kan visas. Välj en vektor att visa med kombinationsrutan. Dialogrutan uppdateras dynamiskt om värdena ändras.

Visa anpassningsresultat

- Visar en dialogruta där värden på alla resultat från utförda anpassningar visas. Välj en anpassning att visa med kombinationsrutan. Dialogrutan uppdateras dynamiskt om värdena ändras.

Ändra datafil

- Visar en dialogruta för att snabbt ändra datafiler som vektorer hör ihop med. Välj vektorn att ändra, och bläddra därefter till en annan datafil. Klicka på Verkställ för att spara ändringarna.